Когато още следвах мечтите си,
пазейки ги в чантичката си...
Превод: Chep92
Писмо, което се страхувах да ти дам.
Онези ярки чувства,
сияещи в дълбините на сърцето ми.
Редакция: Chep92
Аз изследвам всичко и всеки.
Вълнението в сърцето ми,
започнало в онези летни дни,
когато видях усмихнато ти лице, отразяващо се във водата.
Стайлинг: Chep92
Играехме в проблясващия прибой
и разбивахме всяка вълна.
Споменът за онзи ден, когато си играехме заедно,
избледня с времето.
Сега аз просто се преместих...
Вярвам в любовта...
С тези три важни думи,
скрити в сърцето ми.
Вървя по пътя си.
Михару-чан, по-бързо! Ще закъснеем!
Учителят по японска литература Учияма ще се ядоса.
Побързай!
Но аз още не съм си довършила закуската...
Трябва да вървим!
Но закуската ми...
Къде съм?
Дъждовен ден. Браво! Част 1
Прибрахме се.
Гадост...
Дъждът ни намокри.
Мокри сме до кости.
Не казаха ли метеоролозите, че днес няма да вали?
Никога не съм им вярвала!
Съжалявам, Юкинари, но трябва да си взема душ.
Ти също, Михару-чан...
Ми-Ми-Ми-Ми-Ми-Михару-чан!?
Защо се събличаш още тук?!
Дрехите ми са мокри и трябва да си взема душ.
Тогава отивай там!
Съжалявам, Юкинари-сан, но къде да си оставя дрехите?
Юкинари...
Ти, дребен извратеняк!
Юкинари-сан!?
Не се притеснявай, забрави за извратеняка! Да вървим да се изкъпем.
Ей, Вие, какво става!?
Откачи ли?!
Повика ли те някой?
Глупак!
Кирие-сан...
Не се притеснявай, не го ударих силно.
Ами, такова, ваната...
А, да. Забравих.
Влизай, Юкинари.
Какво стана.
Коя е тя?
Когато отворих вратата, я видях да лежи на земята.
В моята баня?
Да.
Ще я отнеса в стаята.
Но Юкинари, ами алергията ти?
Добре съм.
А Вие се изкъпете.
Иначе ще простинете, времето си тече.
Да.
Ей, тате.
Къде е планетата, на която си се родил?
Заради дъжда днес не можем да я видим.
Разбирам...
Аз също искам да отида на Земята!
Вярвай и един ден ще отидеш там.
Наистина!? Наистина ли!?
Татенце, ще ме вземеш ли с теб?
Обещаваш ли!?
Да.
Обещавам.
Не-е-е-е!
Ей, ти...
Добре ли си?
Не-е-е-е-е-е!
Какво? Какво, какво, какво?
Какво?
Ти си мъж!
Ей, моля те, успокой се...
О, Боже...
Къде е тя?
Не се ли забавляваш?
С него може да си запишеш гласа.
Боже, плашиш я!
Но аз донесох само чаша чай...
Добре, добре, махни се за малко.
Е, как си?
Успокои ли се вече?
Бих искала да те попитам за много неща...
А, да.
Това.
Изпрах го.
Случило ли се е нещо?
Добре ли си?
Да...
Разбирам...
Ще ти оставя дрехите тук.
Ами...
Койоми...
Така се казвам.
Казвам се Койоми.
Койоми-сан?
Значи се казваш Койоми-сан!
Какво красиво име!
Благодаря.
Значи така.
Какъв е номерът на домашния Ви телефон?
Ще се обадя.
Ще се обадя на семейството ти, за да не се притеснява.
Телефонен номер?
Или адреса ти.
Къде живееш?
Адрес ли?
Почакай.
Колко си годишна?
Не съм сигурна...
А как се казват родителите ти, роднините ти?
Не си спомням.
Тогава, коя е любимата ти храна?
Не знам.
Любимото ти предаване?
Предаване?
Аз обичам шоуто на "Гурман. Шокиращите вкусове на света".
Това са документални филми за екзотичната храна и националната кухня на различните страни.
Когато я гледам винаги стигам до извода, че на Земята има много хубави храни, които трябва да се опитат.
Гледайки се вдъхновявам и чувствам, че утре ще приготвя нещо ново!
Не разбирам.
Не се ограничавайте само до телевизията...
Нищо, освен името си ли не си спомняш?
Значи...
Без съмнение е амнезия.
Фу-Фукуяма!
Добър ден на...
Откъде се пръкна?!
Казах си, че щом вали защо да не си организирам тази неделя весело събиране с Коджима и Михару-чан.
Дори пренебрегнах неприятностите от счупения чадър, за да се забавлявам...
Не може да бъде!
Чиби-нари е забил скромна и миловидна красавица и я е довел вкъщи.
Освен това с амнезия.
Той би могъл да направи с нея всичко, което си поиска, да й стиска гърдите или да я щипне за дупето.
Не ми се прави на невинен, Чиби-нари!
Виждам! Всичко виждам!
Не може да скриеш истината от мен, Фукуяма Казухару! Ясен си ми ти!
Боже, Койоми-чан се наплаши!
Разбирам. Значи се казваш Койоми-сан.
Приятно ми е да се запознаем. Аз съм Фукуяма Казухару.
Какво?
Тя се страхува...
Не може да бъде.
Обаянието ми не действа? Как така?
Да не би да е изпратено висше изпитание?
Ако не мога да я смая... Как ще мога да съм кавалер на всички момичета по света?
Сега е времето да покажа истинската си сила!
Здравей!
Аз съм Фукуяма Казухару!
Аз съм голям красавец с изящни рефлекси!
Обичам момичетата и мразя момчетата!
Ти ме покори!
Хайде да обединим съдбите си!
Боже, омразна ми!
Това е битка, в която са заложени гордостта и достойнството ми!
Това не е игра!
Стига си откачал!
Изглежда не си разбрала благородните ми намерения, Коджима.
Дяволски!
Тогава...
План "Б"!
О, не, Койоми-сан...
Наистина ли си забравила?
Фукуяма!
Не се меси, Чиби-нари!
Хайде, отпусни се...
Няма за какво да се притесняваш...
Всичко, което ти е нужно, е да си спомниш тихичко дните, когато се любихме заедно!
Ти си Крал на Извратеняците!
Какво Ви казах!
Койоми-чан! - Почакай!
Почакай! - Ей, почакай!
Почакай! - Койоми-сан!
Няма да ти позволя да се скриеш, Койоми-сан.
Миличък, обещавам, че ще ти купя нова.
Не! Не искам нова! Искам си Пипи-чан!
Пипи-чан излетя.
Разбираш ли?
Не! Искам си Пипи-чан!
Мамо! Хайде да я потърсим!
Да потърсим?
Койоми-чан!
Няма я тук.
Къде ли е отишла?
Аз...
Братко! Добре ли си?
Ей, сестричке! Какво направи на братлето ми!?
Съжалявам...
Нямаше да е нужна полиция, ако всичко се решаваше само с едно "съжалявам"!
Трябва да се компенсираш!
Нали, братле?
Койоми-чан!
Братле! Братле! - Ами...
Братле!
- Добре ли си?
Успокой се.
Ко-Койоми-чан!
Не я пипай!
Братле! - Фукуяма!
Братле! - Злото беше наказано.
Да вървим Койоми-сан, да вървим да поговорим за нашето бъдеще!
Само ние двамата.
Не-е-е-е-е!
Почакай ме, Койоми-сан!
Мислех си, че сме я намери най-накрая...
Сега се е залепил наистина неприятен човек за Койоми-чан...
Бързи са!
Сега трябва да ги догоним!
Да!
И ние ще се постараем!
Ето го рестото Ви.
Благодаря за покупката!
Колко много купувачи, страхотно е.
Бананите се продават много добре. Радвам се, че станах продавач на плодове.
Сигурно е заради онази "Бананова госпожица"...
Какво става...
А, чичко Банан! Здравейте!
Отдавна не сме се виждали.
Преследвате ли някого?
Да. Чиче, искате ли да дойдете?
Дали искам?
Да поиграем на земната игра!
Не е важно къде отиваш, безполезно е, Койоми-сан!
На влюбените им е предначертано да са заедно!
Но ние не се обичаме!
Не бъди толкова срамежлива!
Знам, че ме обичаш!
Не мисля така, престани да ме преследваш!
Койоми-сан!
Кога ще направим сватбата?
Моля те, махни се!
Европейски или Японски стил да е роклята ти?
Нито единия, нито другия!
Колко деца искаш!?
Ако питаш мен, бих бил щастлив, ако имаме 10 дъщери!
Не искам деца от теб!
Колко си ми срамежлива, Койоми-сан, но аз обичам такива!
Земната игра е много забавна!
Този Фукуяма...
Трябва да предприемем нещо или може да стане нещо лошо.
Разделяме се и ги търсим!
Юкинари, натам!
Аз и Михару-чан ще поемем другата!
Да!
Ще се видим после, Юкинари-сан!
Добре!
Напред!
Изпуснах я само за момент и тя се скри!
Добре че имаше шахта тук, едва успях...
Къде се дянаха тези двамата?
Койоми-чан?
Аз...
Аз също искам да отида на Земята!
Земята...
Родната планета на татко...
Ако стоиш така, ще простинеш.
Не-е-е-е-е!
Съжалявам. Аз...
Всичко е наред. Моля те, не се притеснявай.
Съжалявам.
Койоми-чан, и двамата сме мокри.
Може лесно да се простудим, хайде да се връщаме вкъщи?
Още ли не си спомняш нищо?
Разбирам...
Но нещичко...
За баща ми...
Детски спомени...
Когато бях малка, баща ми ми разказваше една история.
История за родината си.
Много харесвах тази необикновена история.
Всеки път, когато ме носеше на раменете си, аз отново и отново го молех да ми я разкаже.
И всеки път ме грабваше.
Исках да отида там.
На Земята
Толкова близо, но и толкова далеч.
Родната планета на баща ми.
Значи ти си от...
Колко трогателна история, Койоми-сан!
Фукуяма!
Не смятах, че може да си тук.
Много е опасно да бродиш нощем по улиците облечена така.
Позволи ми да те изпратя...
Престани, Фукуяма!
Какво ти става, Чиби-нари!
Очевидно е, че я лъжеш!
Веднага престани да я преследваш!
Много си смел.
Мислиш ли, че може да ме спреш?
Койоми-чан, да бягаме!
Проклет да си!
Възползва се от андрофобията ми и веднага атакува!
Чиби-нари, прекали!
Свещените белези!
Точно така.
Аз...
Целта ни е Михару Сена Канака.
Преди около месец тя изчезна от ваната си.
Възможно е да е на Земята.
Трябва да я върнем обратно, преди Специалния Отдел да се заинтересува от този случай.
Ще можеш ли да я върнеш, Койоми?
Да!
Имаш 36 часа, за да я намериш, това е времето за кристализация на водата.
Ако не се върнеш дотогава, никога няма да се върнеш.
Разбра ли?
Ще се постарая!
Койоми-чан.
Койоми-чан!
Не си достатъчно добър, Чиби-нари.
Гадост!
Втори път няма да мине номера.
По-добре не се приближавай.
Отивай си, детското време вече свърши.
Нали, Койоми-сан? Хайде да изживеем това прекрасно време като възрастни, заедно!
Отивай в Ада!
Кирие!
Юкинари-сан!
Михару-чан!
А, Койоми-сан. Ти си тук!
Къде е Фукуяма-сан?
Изживява това прекрасно време като възрастен.
В съня си.
Така ли било.
Тогава победител е Юкинари-сан!
Точно така. Юкинари е победител.
Точно така...
- Заради всичкото това тичане огладнях!
Аз...
Аз също. Ами ти, Юкинари?
Зверски съм гладен!
Аз...
"Нямаме подобна дума - любими..."
Ето какво ми казаха те, смеейки ми се в лицето.
Каква е тази болка, усещам я в момента...
Погледни ме, аз вече сияя.
Защото си близо до мен.
Чувствата ми, тези, които другите нямат...
Усмихни се, ще ти ги предам, докосвайки устните си.
Искам да те докосна, желая го...
Спри времето и порасни малко, защото искам да те целуна.